- Jeg tror ikke vi kan treffes mer. - Jeg må treffe deg igjen!
Vær så snill.
- Gud. Du er så vakker! - Ahmed!
- Jeg er gift. - Nei, nei, nei!
Takk!
Hva holder skuespillerne på med? Dette er en kjærlighetsscene!
Du snakker ikke om været. Du er i ferd med å bedra din mann!
Lag en lang pause før replikken!
Tell til fem, snu deg og si replikken din.
Ahmed...
- Jeg er gift. - Kan du telle til fem?
- Jeg gjorde det. - Tell til ti, da. Vi leker ikke her.
Én, to, tre, fire, fem...
...seks, sju, åtte, ni, ti! Forstår du nå?
God morgen. Kaptein Hastings og mr Poirot, gjester av Bunny Saunders.
Det er hans regidebut, og Valerie Saintclair har hovedrollen.
Filmer er kjedelige, men skuespillere er interessante.
Stille før tagning!
Rød lampe og ringing.
- Kamera går. - 218, tagning 11.
Vær så god.
- Hva gjorde denne Ahmed her? - Han tar seg av hestene.
Er det unnskyldningen hans?
Er det ikke Ralph Walton? Han var stjerne før lydfilmen kom.
Han tilbringer altfor mye tid her.
- Det gjør han ikke. - Beklager, jeg er ikke i form.
Vi tar en kort pause.
Jeg vil ikke høre mer. Forstått?
- Bunny! - Så fint at dere kom.
- Min gode venn Hercule Poirot. - Enchanté.
Jeg vil snakke med miss Saintclair på mitt kontor umiddelbart.
Jeg ber om unnskyldning for Reedburn. Han er sjef her.
- Han er sikkert en travel mann. - Han vil at jeg skal sparke Walton.
Ralph har hatt sin glanstid, men han er fremdeles god.
Jeg må vel gjøre det. Reedburn hater ham. Unnskyld meg.
Så fryktelig.
- Monsieur Poirot! - Deres høyhet.
Du må bare si Paul etter alt du gjorde for min familie.
- Hva bringer deg hit? - Ren flaks.
Min medarbeider kaptein Hastings er en god venn av regissøren.
- Velkommen. - Takk.
Du behandler meg som et barn, men det er jeg som gir dere inntekter!
Men uten filmselskapet og uten meg ville du ikke vært i filmen.
- Det ville kanskje vært best. - Jeg tviler på det.
Du er for ærgjerrig. Du er enda vakrere når du er sint.
Har du tenkt på det lille forslaget mitt?
- Svin! - Mr Walton, vær så snill!
- Hva er problemet, Ralph? - Du, ditt krek.
Du klarer ikke engang å gi meg sparken selv!
Jaså, Ralph...
Du har visst mistet både folkeskikk og talent. Det er synd.
Du som var så hyggelig selskap.
Når man omgir seg med slanger, må man krype på bakken.
Før mr Walton bort fra området øyeblikkelig.
Siste ord er ikke sagt, Reedburn.
- Er alt i orden, Henry? - Ja. Og ikke kall meg Henry!
Forsvinn!
Paul!
Han er et udyr!
Så, så, kjæreste.
Jeg har lyst til å trekke finansieringen av filmen.
Jeg holder ut så lenge jeg har deg.
Lov at du aldri treffer Reedburn alene igjen.
Ja.
Det lover jeg.
Tagning!
- Det er godt bare armen er skadd. - Mitt folks kamp er større enn livet.
Min mann bør undersøke skaden.
Jeg føler meg trygg i dine hender.
Takk.
De mangler utstråling!
Legens beskjedne kone trekkes viljeløst til den unge mannen.
Hun vil være utro. Kvinner er slik.
De er som voks i hendene på demonen som lurer i dem begge.
Hvorfor får jeg ikke mer å drikke?
Tror Reedburn at han eier hele studioet?
Hva så? Han eier ikke meg. Jeg drikker så mye jeg vil!
Jeg skal vise ham.
- Vi er framme hos mr Reedburn. - Stans her.
Tre shilling, takk.
Nei, 1.betjent. Det har skjedd noe fryktelig!
Send noen politimenn hit øyeblikkelig. Takk.
- Hallo? - Det er Paul av Morania.
- Deres høyhet! - Bare si Paul.
Det har hendt noe forferdelig. Jeg trenger din hjelp.
- Valerie har problemer. - Er hun sammen med deg?
- Hun ringte meg nylig. - Jeg hjelper gjerne til.
- Valerie og jeg er forlovet. - Det ante jeg ikke.
Det er ikke allment kjent. Min familie tolererer ikke skandaler.
- Hvor er miss Saintclair nå? - Hos en nabo av mr Reedburn.
The Willows. Hun løp til nærmeste hus.
- Er det snakk om en forbrytelse? - Ja.
Du må ringe politiet uansett hva familien mener.
Er de allerede kontaktet? Excellent. Vær ærlig, så er de diskrete.
Naboene, Oglander, insisterte. Jeg er bekymret for publisiteten.
Jeg gjør alt for å beskytte deg, men jeg må vite alt som skjedde.
Ja, ja, ja...
Jeg kommer!
Politiet. Avdelingssjef Japp. Vi har fått melding om forstyrrelser.
I biblioteket.
- Og du er? - Frampton, mr Reedburns tjener.
- Hvor er det? - Biblioteket? Her borte, sir.
Et øyeblikk!
- Herre min skaper! - Ikke rør ham.
Alt skjedde så fort.
Vi fire spilte bridge da vi hørte noe ved vinduet.
En ung kvinne banket på ruten. Hun så aldeles skrekkslagen ut.
Vet du hvor mye klokken var, mrs Oglander?
- Den må ha vært ti. - Ja. Klokken hadde nettopp slått ti.
- Fortsett. - Ronnie slapp henne inn.
Hun var andpusten. Hun hadde løpt fra Mon Desir.
- Sa hun noe? - Ja.
"Mord. Han er blitt myrdet."
Er du sikker?
De ordene glemmer jeg aldri.
Så besvimte hun, stakkars pike. Og da ringte vi politiet.
Gjenkjente noen av dere henne?
Hun virket kjent. Geraldine sa at det var Valerie Saintclair.
Hun beundrer henne svært. Ikke sant, vennen min?
Vi må ikke nevne vår forbindelse med Paul og mademoiselle Saintclair.
Nettopp.
Politiet hentet liket i morges. Ellers er rommet urørt.
- Var gardinene trukket for? - Ja, jeg trekker dem for hver kveld.
- Hvem har trukket til side disse? - Jeg vet ikke. Kanskje mr Reedburn.
Hvilket hus er det?
The Willows, naboenes hus. Jeg tror de heter Oglander.
Oglander. Unnskyld meg. Takk.
Ser man oppkjørselen herfra?
Ventet mr Reedburn gjester i går kveld?
Nei. Men etter at mr Saunders hadde kjørt... De så på en film sammen.
Mr Saunders dro cirka halv ti.
- Og deretter? - Mr Reedburn ville ikke bli forstyrret.
- I biblioteket. - Så du ingen?
Nei. Men man kan ha tatt seg ubemerket inn gjennom altandøren.
Får jeg lov?
Takk.
Pleide mr Reedburns gjester å komme denne veien?
- Jeg tror det. - Hørte du ingenting fra biblioteket?
Jeg er ikke sikker, men jeg syntes at jeg hørte en kvinnestemme.
Men det var kanskje fordi jeg forventet å høre det.
- Hvis du forstår hva jeg mener. - Absolutt.
Vi leter etter en stump gjenstand, bred og tung. Begynn der oppe.
Jaså. Da er vi i gang igjen.
Min kjære avdelingssjef Japp.
- Har du allerede løst saken? - Snart.
Har du hørt om Valerie Saintclair?
Filmstjernen. Jeg har nettopp snakket med henne. Hun fant liket.
- Filmstjerne? - Hun ble redd og løp til nabohuset.
- Hvorfor var hun her så sent? - Forretninger.
Filmprodusenter har ikke vanlig kontortid.
Valerie Saintclair så en inntrenger, og det gjør saken betydelig enklere.
Det er mange sigøynere i området. Mr Reedburn prøvde å få dem fjernet.
- Hva var dødsårsaken? - Slag mot bakhodet.
Han hadde skader mellom øynene. Blodet vises fremdeles.
- Lå han på ryggen? - Det stemmer.
- Kanskje han falt mot denne. - Da ville det vært blod på den.
- Så sant det ikke ble vasket bort. - Så et uhell kunne se ut som mord?
Så sant.
Men hvorfor løp miss Saintclair til The Willows-
- og ikke til huset som ligger nærmere?
Gardinene var ikke trukket for.
Det var det huset hun så først.
Selvsagt! Du ligger flere steg foran meg.
Har man vært i faget så lenge som jeg, utvikler man nese for slikt.
Quelle horreur!
Stakkars Valerie løp her i mørket.
Tror du Japp er på sporet av noe? Dette med sigøynerne.
En mann som Reedburn har fiender. Altfor mange.
- Kan dere vente her, sir? - Merci.
La famille! Ingen bånd er så sterke.
- God morgen. - Bonjour.
- Er dere fra politiet? - Nei, overhodet ikke. Pardon.
Voilà. Vi arbeider privat for en venn av miss Saintclair.
Jeg forstår. Hva kan jeg hjelpe dere med?
Beklager rotet. Politiet har bedt oss om å la alt stå.
Jeg forstår det.
Så dere spilte bridge i går kveld? Hvor satt du?
Der, vendt mot vinduet.
Jeg hadde nettopp meldt en grand da miss Saintclair dukket opp.
- Hadde dere spilt lenge? - En time, kanskje.
- Er mademoiselle Saintclair her ennå? - Ja.
Takk.
Kom inn.
Monsieur Poirot. Kaptein Hastings. Takk for at dere kom.
- Vær så god. - Merci.
Jeg så dere under innspillingen i går. Paul ville absolutt ringe deg.
- Hva skjedde? - Det var grusomt. Helt grusomt.
Reedburn øvde utpressing mot meg.
Ikke spør hvorfor. For Pauls og min skyld prøvde jeg å løse det.
Jeg beklager ikke ta han er død, men jeg drepte ham ikke.
Fortell hva som skjedde, kjære deg.
Jeg gikk med på å treffe ham. Jeg var helt desperat.
I forrige uke tvang han meg til å skrive under på en treårskontrakt.
Men det var ikke nok.
Han sa at han var forelsket i meg. Dere forstår nok hva han ville.
Jeg så ingen annen utvei. Vi skulle møtes i biblioteket hans kvart på ti.
Courage, mademoiselle!
Da jeg kom, virket rommet tomt.
Men så oppdaget jeg det ved vinduet. Liket på golvet.
Til min store skrekk forsto jeg at det var Reedburn!
Jeg så straks at han var død.
Jeg skulle til å skrike da jeg merket en bevegelse.
Under gardinene stakk det ut to føtter. Det sto noen der.
Jeg måtte bare vekk! Jeg så lysene her og løp hit.
Det må ha vært et sjokk, mademoiselle.
Men si meg...
Vinduet som liket lå ved vender vel mot hagen?
Ja.
Var gardinene trukket for?
Nei, de var trukket fra.
- Og de andre vinduene? - De var trukket for.
Og føttene... Var det en mann eller en kvinne?
En mann, det er jeg sikker på. Det var grove støvler.
Støvler med skobesparere. Slitne og skitne.
Unnskyld, sir. Mrs Oglander vil snakke med deg i salongen.
Mademoiselle Oglander skulle lagt tre spar og ikke trumf.
Tiens!
Det er bare 51 kort her. Det mangler et.
Naturligvis... Que je suis idiot!
Dette forklarer alt. Det finnes ingen kløverkonge.
Takk for at dere ventet.
Kan jeg be om en tjeneste, mr Poirot?
- Til tjeneste, madame. - Min mann er ikke frisk.
Hvis avisene får vite at miss Saintclair er her, får vi ikke fred.
Kan jeg stole på din diskresjon?
Jeg har verken sett eller hørt mademoiselle Saintclair. Bare rolig.
Tusen takk.
Kan jeg spørre om noe? Hvem av dere oppdaget miss Saintclair?
Det er vanskelig å si, alle ble distrahert av oppstyret.
- Så du henne fra din plass? - Ja, jeg satt vendt mot vinduet.
Jeg var nok oppslukt av spillet. Jeg er ikke så flink i bridge.
- Du pønsker på noe. Hva kan det være? - Tålmodighet, min venn.
Still dem på rekke.
Ikke noe tøys nå, takk. Ta dem av.
Dette er en seriøs etterforskning.
Noter navnene. Lever støvlene til konstabelen.
Dere får dem tilbake. En filmstjerne skal se på dem.
Gud hjelpe henne.
Moderne kunst er mer enn man skulle tro.
Kunstnerne vet hva de gjør, selv om det er vanskelig å forstå.
Dette er ubehagelig.
De vil vise alle sider samtidig.
Da behøver man ikke å se på baksiden. Det er en god idé.
Denne mannen, for eksempel. Her er både forsiden og baksiden.
Rasjonelt. Men ofte er de beruset, så hva ser de egentlig?
Det kunstneriske temperamentet... Hva har du der?
- Bunny? Hva gjør du her? - Prins Paul sa at dere var her.
Det er kanskje ikke så viktig, men da jeg kjørte herfra i går,-
- holdt jeg på å kollidere med Ralphie Walton.
Tror du at han kom for å hevne seg?
Jeg vet ikke. Jeg tror ikke det var noen vanlig visitt.
Har Walton støvler med skobesparere?
Unnskyld. Det er telefon til mr Saunders.
Hvem kan det være? Unnskyld meg.
Var det Ralph Walton som drepte Reedburn?
Det er det store spørsmålet.
Og det forsvunne spillekortet?
Det har jeg i lommen.
- Jeg forstår ikke. - Det har en enkel forklaring.
Det lå i esken hele tiden.
Det ble ikke tatt fram med de andre.
Prins Paul sa att Walton er på sykehus etter at han kolliderte i morges.
- Du slette tid. Er det alvorlig? - Brukket kragebein og bakrus.
- Jeg vil hilse på ham nå. - Bli med ham, Hastings.
Jeg vil helst gå tilbake til The Willows alene.
- Ja vel. - Spør mr Walton om i går kveld.
Det skal jeg.
Hopp inn.
- Slett ikke verst. - Freddie Dickson har en likedan.
- Har den doble forgassere? - Ja. Den er tørst, men rask.
God morgen, sir.
Mr Poirot?
Tilgi min uanmeldte visitt, madame. Jeg vil bare få klarhet i noe.
- Har du ytterligere en datter? - Hadde. Hun døde dessverre.
Det er trist å høre.
I mitt hjemland Belgia har vi stor respekt for la mère de famille.
Moren. Hun er svært betydningsfull.
Ikke vær redd. Politiet vil aldri oppdage sannheten.
Tillat meg å returnere det manglende kortet til korstokken.
Det er lite trolig at man spiller bridge i over en time med 51 kort.
Du gjorde en liten feil til.
Du satt vendt mot vinduet da mademoiselle Saintclair dukket opp.
Din datter hevder at hun satt der. Satt dere på samme stol?
Ingenting har unngått din oppmerksomhet.
- Føler du deg bedre, mademoiselle? - Ja. Mye bedre, takk.
Mademoiselle?
Jeg fant disse hos mr Reedburn.
Hva har de med meg å gjøre?
Du er en dyktig skuespiller og en lojal datter, mademoiselle Oglander.
Dette er din far. Mr Oglander. Ikke sant?
Og denne mannen, mr Hawtrey, er også din far.
- Du mener vel ikke dette? - Mr Poirot vet alt.
Jeg dømmer ingen i denne saken.
Mr Hawtrey prøvde å redde firmaet sitt med falsk bokføring.
Fedre har gjort verre handlinger.
Men mr Hawtrey ble avslørt. Han byttet navn til Oglander.
Da familien flyttet hit, oppdaget mr Reedburn det-
- og øvde utpressing mot deg.
Hvis det skulle komme ut, ville Paul aldri kunne gifte seg med meg.
Det er nok best at du beholder dette.
Og ikke vær redd. Min munn er lukket med sju segl.
Er du oppe, Val?
Vær forsiktig. Vi så den lille franskmannen her.
Vive la famille!
Au revoir, mesdames.
- Vil du ha skyss? - Det er snilt av deg.
Men jeg skal møte kaptein Hastings på Mon Desir.
Forresten, hvordan gikk på det på Willows?
Ingenting av interesse.
- Og sigøynerne? - Ingenting ennå. Vanskelige typer.
- Men vi finner ham, vær sikker. - Jeg beundrer din iherdighet.
Små, grå celler er vel og bra, men utholdenhet gir resultater.
Takk, det skal jeg huske. Au revoir.
Poirot!
- Hvordan har mr Walton det? - Bra.
Han hadde tenkt å gi Reedburn pryl, men motet sviktet.
- Saken er avsluttet. - Er morderen tatt?
Det finnes ingen morder. Det skjedde ikke noe mord.
- Reedburn lå der borte ved vinduet. - Feil vindu, Hastings.
Her lå liket først. Regard, mon ami. Ser du blodflekken?
Avdelingssjef Japp sa at Reedburn hadde skader i ansiktet.
Noen slo ham mellom øynene, han falt baklengs,-
- slo hodet i armlenet og gled ned på golvet.
En ulykke, ikke mord.
Hvorfor lå han borte ved vinduet, da?
Noen hadde vel dratt ham dit.
- Men hvorfor? - Det var en del av planen deres.
Valerie Saintclairs og Ronnie Oglanders.
Faren var syk, så sønnen måtte gjøre det.
Mademoiselle Saintclair besøkte mr Reedburn sammen med Ronnie.
De kranglet. Unge herr Oglander slo til mr Reedburn-
- som falt baklengs og slo hodet.
- Hvordan vet du det? - På grunn av det vinduet.
Det var det eneste vinduet som ikke var trukket for.
Hvorfor? For at man skulle se The Willows, Oglanders hus.
For at det skulle virke som om Valerie løp dit av en tilfeldighet-
- var det viktig at liket ble funnet der.
Jeg forstår. Men...
Har du flere spørsmål?
Ja.
- Hva er forbindelsen? - Mellom Saintclair og Oglander?
- Hva gjorde denne Ahmed her? - Han tar seg av hestene.
Er det hans unnskyldning? Han tilbringer altfor mye tid her.
- Han gjør ikke det. - Jeg er fremdeles din mann.
Ikke glem det.
Takk!
Utmerket, Bunny! Veldig bra, Ralphie!
Vi bruker den. Vi fortsetter med scene 64.
- Monsieur Poirot. Er noen arrestert? - Det virker ikke slik.
Så vidt jeg vet, er saken lagt på is.
Tanken på at Val kunne vært innblandet var absurd.
- Men jeg trodde... - Nei, nei, Hastings.
- Jeg synes at... - Du snakker til døve ører.
Saken med mr Reedburn vil forbli en av mange uløste saker.